Villódzó csillagok.
Lunczner Gyula Béla.
Villódzó csillagok.
Villódzó csillagok éji fagyos sötétben,
Szikrázó forró tüzes mindenik.
Villódzó csillagok bíbor holdnak fényében,
kevés és bevonják szivárványaik.
Egy óra és nem lesz fájdalom,
egy óra és szűnik a kín.
Egy óra és részvét meg szánalom,
elmúlnak sugarain.
Egy óra és tűnik a rettenet,
a gonoszság szándékait.
Egy óra és hamu meg tűz emészti meg,
és elnyelik sugarai.
Egy óra és immár tűzre megy,
elhamvad gaz és silány.
Egy óra és a tűzből megszületik,
egy boldogabb igaz világ.
És villódzó csillagok már az új világnak fényében,
smaragd szivárvány brokát és rubint.
És lakozik ember Isten szeretetében,
és lakozik Isten népe sátrain.....
1995.03.08.
![](https://primary.jwwb.nl/public/l/p/k/temp-wzzdtshhfpdwmbayftfw/i99nw5/image-24.png?enable-io=true&enable=upscale&crop=630%2C966%2Cx0%2Cy0%2Csafe&width=478&height=733)
Add comment
Comments